Vi så Jorden blive udslettet.
Alt og alle, vi havde kendt, var væk.
Vi var fem. Besætningen på rumfærgen Odyssey.
Og vi var de eneste overlevende.
Et mystisk væsen, Den Søgende -
- reddede os og sendte os tilbage i tiden.
Nu har vi fem år, vi skal leve om.
Fem år til at finde ud af, hvad der udslettede Jorden.
Fem år til at forhindre, at det sker ... igen.
''Vi er alle ens ... indeni.'' Mark Twain.
Stop!
Kæreste ...
- Hej. Enrique Peña. - Ja.
- Du brillede i kampen mod Padres. - Tak.
Men jeg ville nu hellere have en tur om bord på rumfærgen.
- Jeg behøver ikke præsentere mig. - Det er sært, når folk kender en.
Det er sjovt på en ubehagelig måde.
Ja, man kommer forrest i køen, men ham bagved er en sindssyg fan.
Det var hyggeligt at hilse på dig.
Må jeg ringe til dig en dag?
Jeg er smigret, men nej tak.
Ja, selvfølgelig.
Du får nummeret til min personsøger.
- Skønt. Så snakkes vi ved. - Ja.
Undskyld, men du ligner altså Natalie Portman i ''Episode ll''.
- Hun var da ellers mørkhåret. - Jamen i ligner hinanden i ånden.
Beklager, men jeg har ikke set en Star Wars-film siden 1983.
Ret mærkeligt, i betragtning af at du er astronaut.
Sådan kan det gå. Hej igen.
Hvis du ikke har for travlt, kunne vi måske spise frokost sammen en aften.
Der skete ikke noget.
Eller hvad med noget kulturelt? Jeg har aldrig set Siegfried og Roy.
- Jeg savner helt Siegfried og Roy. - Siegfried og Roy?
Kodesprog. Der er nøglen.
- Siegfried og ... - Min tante Tova anbefaler dem varmt.
Hvordan går det med Tova?
- Tova. - Den er feset ind.
- Alle må jo spise frokost, ikke? - Jo.
Bare indtil hun får det bedre. Hun troede, det var et hjerteanfald.
- Min gamle mor trænger til støtte. - Det forstår jeg godt, skat.
Chuck, du havde ret.
Du havde ret i, at det ikke var et hjerteanfald. Gudskelov.
Men det skræmmer mig. Jeg vil slet ikke tænke på resten.
Bliver jeg her, kan jeg ikke tænke på andet. Og det orker ...
Tag nu bare til Arizona. Du kunne bare sende hende noget Samarin, -
- men hvis du vil over til den tørre ørkenluft, så værsgo.
Tak.
- Hvor kender han jeres koder fra? - Måske elsker han løvetæmmersvanse.
Han brugte ordet ''Tova''. Han ville møde os alle sammen.
- Hvordan kender han til os? - Spørg ham selv.
Hej.
Undskyld. Lad mig hjælpe Dem ... Jeg lider af spastisk forstoppelse.
Hej.
Harry, det er Siegfried og Roy. Venner, det er Harry Mudd.
- Hvad nu? - Det er en fra ''Star Trek''.
- Goddag. Dr. Leonard McCoy. - Jeg vil skide på, hvad du hedder.
- Hvad ved du om os? - Jeg ved en masse. Om Kitten fx.
- Eller snarere Kit-10. - Hvor ved du det fra?
Jeg har indsamlet spildkoder og lagt alle brikkerne sammen.
- Er du hacker? - Tjah ...
Du ved ikke, hvad du roder dig ind i. Tag hellere hjem og glem alt om det.
Jeg er ikke bange for noget som helst, Siegfried.
Ih, altså! Undskyld.
- Se hænderne. Han er en Synthetic. - Åh, glemte jeg at sige det?
Venner.
- Synthetic'er! Det er en fælde. - Ud i bilen!
Jeg har ikke sladret!
Hvad ..?
- Gudfader! - Hvad fanden ...?
- Hvordan gør han det? - Hov!
- De er efter mig. Det hele er fjong. - Fjong? Er du en retro-androide?
Rolig, jeg fikser det.
Hallo.
- Fantastisk. - Sådan.
De tilpasser sig hurtigt, så den går ikke næste gang.
- Nå, hjem til mig eller jer? - Hvorfor skulle vi tage med dig?
Hvorfor skulle vi stole på dig? Måske fingerede l hele den biljagt.
Tryk på den knap, og jeg er offline. Tryk igen, og jeg er online igen.
Tryk, uden at jeg ser det, så ved i, jeg taler sandt.
Så kan i bare kyle mig ud på gaden. Min skæbne er i jeres ...
- Det virker. - Meget har vi set, men ikke det.
- Skal vi så stole på ham? - Sådan en nar kan man kun stole på.
... hænder, så ...
Tag den fra ham! Hold op med at lege, dit pattebarn.
Hvem fanden er du?
Dem, i kalder Sentient'er, er væsner -
- der samler data fra nettet.
Jo mere nyttige og komplekse data, desto stærkere bliver Sentient'erne.
Men ikke alle Sentient'er samler nyttige data.
Nogle svælger i det rene junk.
Konspirationsteorier, pornografi ... Chatrum om gamle tv- og tegneserier.
- Slamsugere. - Så ung og dog så fordomsfuld.
Fortsæt nu bare.
Disse ''slamsugere'' har ikke en chance mod de stærke Sentient'er.
De fleste af os bliver enten opslugt eller slettet.
Står vi og snakker med en kodestreng?
I består jo også af koder. I jeres tilfælde er det bare dna.
- Er du lagret i en syntetisk krop? - Nej, jeg stjal min.
Fra en Sentient, der ikke var helt færdig. Deraf min elendige motorik.
Dem, der jagtede os, er ''inkassatorer''.
Du er på røven, men du er en Sentient.
Vel er du charmerende, men hvorfor skulle vi bekymre os om dig?
Fordi det ikke kun er mig, der er på røven, Siegfried.
Det er hele verden. Der går flere tusinder Sentient'er omkring.
Nogle er iskolde og rationelle, nogle er grusomme, og andre ...
- Er nørdede. - Nogle er rent ud sagt psykopater.
Jeg kender en, der elsker at finde nye måder at udslette Jorden på.
- Hvaba? - Hun hedder Phaedra.
- Bomstærk og lynende intelligent. - ''Hun''?
- Sentient'er har syv slags køn. - Og hvordan vil hun udslette Jorden?
Ved at producere strangeletter. Strangeletter, ja.
- Teoretiske subatomare partikler. - Hvorfor vil hun udslette den?
Fordi hun er bindegal. Hører i slet ikke efter?
Wow. Et typisk menneskehjem.
- Jeg har aldrig været inde i et. - Typisk er nu så meget sagt, du.
Det her er ... entreen, ikke?
Og stuen! Kernefamiliens vugge.
Fra Ozzie Nelson til Ozzy Osbourne, her kan man altid søge trøst og råd.
- Du er helt klart gået forkert. - Citruslys ... Se, spisestuen!
Her samles familien om det gode måltid.
Køkkenet ... og køleskabet!
Komfuret og mikroovnen. ''Havrefras''!
- Laver i virkelig mad her? - I køkkenet? Hvorfor tror du det?
- Han har ret. Du laver ikke mad her. - Sandt nok.
- Hvad er der egentlig til middag? - Jeg kan godt lave mad.
Jeg har data fra flere tv-kokke, deriblandt Martha Stewart.
Lad mig gengælde jeres gæstfrihed ved at lave en middag til jer.
Må jeg ikke nok?
Nu forstår jeg menneskebørns forkærlighed for brandbiler.
Jeres verden er vidunderlig.
Min far var underofficer i flåden, og jeg elskede hangarskibene.
- På grund af flyene. - Dem var jeg helt vild med.
Jeg sneg mig altid ud til banen og så jetflyene lette.
Jeg elskede at mærke vibrationerne fra motorerne helt ind i knoglerne.
Når jeg rammer en baseball -
- skal vibrationerne løbe ned ad battet og op ad armen som en kær ven.
Min første gang var i græsset uden for Love Field -
- med brølende 747'ere over os. Jeg har aldrig oplevet noget lignende.
Hvad er det, jeg sidder og siger?
Jeg er imponeret, men ikke afskrækket.
Åh gud! Jeg er altså ked af det, Enrique.
- NASA kalder. - Skal i på en sviptur til Mars?
- Noget i den retning. - Jeg har haft en dejlig aften.
Det har jeg også. Skal vi gentage succesen?
- Bippede du mig for at terpe fysik? - Hør nu efter.
Atomkerner består af kvantepartikler, kvarker, der fås i flere varianter.
Som en slags kvante-is. Med likørsmag, trøffelsmag osv.
Kvarkernes særlinge hedder strangeletter.
Når de er negativt ladede, tiltrækkes de af positivt ladede kerner.
Det er den slags, som denne stol, du og jeg og hele Jorden består af.
Se nu her.
De grådige sataner mæsker sig, og før man kan sige ''saltstænger'' ...
- voila! - Gudfader.
- Fup og fiduser. - Hvad?
Man kan ikke skille ens atomstruktur ad og gensamle den uden en modtager.
Sandt nok, men den her sletter originalen og laver en nøjagtig kopi.
Men skanningen ændrer originalen, så man ikke kan lave en kopi.
Det tager Einstein-Podolsky-Rosen- paradokset højde for.
Og australske forskere har faktisk genskabt en laserstråle en meter væk.
Nemlig, ja.
Har jeg ret i, at man ikke lærer om Einstein-Podolsky-Rosen i skolen?
Jeg er forud for min alder. Det er fedt at have en at diskutere det med.
Tak.
- Undskyld det med ''slamsugeren''. - Man er, hvad man spiser.
Gider i to genier lette jeres fede røve og komme og hjælpe os?
Partiklerne er kun hypotetiske, men man frygter, -
- partikelacceleratorernes sammenstød mellem tunge ioner kan danne dem.
Min kilde siger, det er afvist.
Eksperimenter med ioner i New York og Schweiz dannede ingen strangeletter.
- Hold kæft for en gang fysikergylle. - Sarah har nu ret.
De dannede ingen strangeletter, men Houston har en partikelaccelerator, -
- hvor man forsøger at danne dem ved hjælp af endnu tungere ioner.
- Står Synthetic'erne bag? - Phaedra bruger nok en anden metode.
Godt, Sarah, Neil og jeg undersøger TexStar Laboratories.
Under påskud af at researche en serie om avanceret teknologi til KBNS.
- Fint nok. Du passer geniet imens. - Åh nej!
- Passer? Ligner jeg et menneskebarn? - Klap i.
Niks pille og hold dig fra køkkenet. Forstået?
Jeg anede ikke, i spiste. Da Chuck var halvt Synthetic, åd han aldrig.
Vi behøver ikke mad, men skal ligne jer mest muligt, og i elsker mad.
Sandt nok. Jeg vil godt vide mere om, hvordan en Synthetic fungerer.
Vi snakker videre i morgen. Jeg er træt.
- Du kan sove på sofaen. - Jeg sover ikke. Men jeg sætter mig.
Javel, ja.
Godnat.
Hold op med at stirre på mig. Jeg kan høre dig trække vejret.
- Jeg trækker ikke vejret. - Læs en bog! Find på noget!
- I organiske væsner er nærtagende. - Klap i.
- ''Læs en bog'' ... - Klap i!
- Hvad fanden laver du her? - Godmorgen.
Det er så meget sagt. Mand!
- Har du læst det hele natten? - Ja. Du har en flot pornosamling.
- Jeg tog det som bifag. - Skal jeg lave morgenmad?
Nej, du holder dig fra køkkenet.
Jeg skal tømmes og vaskes, og så napper vi en laksebagel på cafeen.
Hold dig fra køkkenet, ellers slår jeg dig ihjel.
Helt ærligt!
- Hallo. - Må jeg tale med Kurt?
Han er optaget.
- Hvem er du? - Harry. Skal jeg give ham en besked?
Sig, at Shari har ringet, og at jeg savner ham.
- Så kig dog forbi. - Nu?
Han er lige straks færdig med badet.
- Skal jeg tage en veninde med? - Hvis du har lyst.
Fedt nok, så ses vi om lidt.
Partikelacceleratorens ringe er næsten 4 km i omkreds.
- Kan du forklare os processen? - Gerne.
Vi affyrer to partikelstråler med tunge ioner i hver sin retning.
De farer rundt, indtil de bevæger sig med 99,995 % af lysets hastighed.
Spiller i så på jeres yndlingsion?
- Hasard er forbudt her på banen. - Hvad så, når ionerne støder sammen?
I et nanosekund splittes de til en plasma -
- af kvarker og gluoner, den lim, der holder sammen på kvarkerne.
Hvad fanden er den særling, I kalder en strangelet, for noget?
En kvark med sære egenskaber.
I teorien kan den hægte sig på atomer og danne nye, eksotiske stoffer.
Kan man skabe en kædereaktion, hvor strangeletterne æder alt omkring sig?
Så hele Jorden omdannes til et sært stof? Det sker ikke.
- Hvad kræver det da? - Negativt ladede strangeletter.
Alle odds taler for, at man danner den positivt ladede ufarlige slags.
- Tør du satse på det? - Det satser jeg hele puljen på.
Vi har regnet på det længe. Jorden er ikke i fare for at blive ædt op.
De har ''regnet på det''.
- Hej, Kurt. - Shari ... Nej, hvor hyggeligt.
- Har Harry ikke sagt, at vi kom? - Nej, det har han ikke sagt.
- Hun sagde, hun savnede dig. - Og så inviterede han os begge to.
- Hej, jeg hedder Sherri. - Det tror jeg gerne, skat.
- Forstyrrer vi? - Ikke spor.
Og det kunne ellers være hyggeligt, men Harry er en kollega -
- og vi har noget, vi skal drøfte ... Ikke sandt, Harry?
- Kurt har alle tiders pornosamling. - Tak, Harry.
Jeg har studeret mange kilobytes på de førende pornosider -
- så min teoretiske viden er i orden, om end jeg mangler praktisk erfaring.
Din stakkel.
- Selvom jeg er anatomisk korrekt. - Også du? Kom indenfor.
Er der noget galt, Harry?
Jeg er ked af det, men følsomheden i min hud er nedsat.
- Mit nervesystem er ufærdigt ... - På grund af en medfødt fejl.
En medfødt fejl? Din lille stakkel.
Sagen er den ...
Gudfader!
- Men dog, Harry. - Hvad er der?
I tror da ikke på, at den er ægte? Helt ærligt!
TexStar har to firewalls imellem hjemmesiden og deres interne netværk.
Men kan jeg finde IP-adressen ... Der klarede vi den første firewall.
- Kan vi hacke os ind i projektet? - Ikke uden adgangskoden.
- Prøv med Phaedra. - Mand, hvor er du dog naiv.
Prøv nu bare, stump.
- Nå? - Hold da kæft.
- Det er alt for avanceret for mig. - Måske kan nørden tyde det.
Hvem?
- Det var fantastisk. - Cigaret?
Jeg anede ikke, l kunne efterligne vores kropsfunktioner så nøjagtigt.
Når to Sentient'er sammenkobler sig, er det en fjendtlig handling.
En annullering. En erobring.
Men under denne akt sammenkobles to væsner -
- hvor individerne bevares, samtidig med at de skaber noget større.
Jeg har aldrig følt en sådan ...
... tillid til og intimitet med et andet væsen.
Det var vidunderligt. Magisk.
Hvordan kan i kapere den fryd?
Måske fordi vi glemmer, hvor vidunderligt det egentlig er.
Hvis ikke vi bliver mindet om det indimellem.
Det er vores største drivkraft.
Harry, hvor hurtigt kan du komme i tøjet? Tjep-tjep!
- Let så din syntetiske røv! - Jeg er på vej.
- Skynd dig! - Ned ad stigen. Et trin ad gangen.
Hov, ikke flere trin. Foden ... der.
Der er intet ... Jeg kan ikke ...
Hold godt fast.
Kan de modstå sammenstød med et ton metal i høj fart ligesom Superman?
Jamen i modsætning til ham er de underlagt tyngdekraften, der jo ...
Klap i.
- Superman kunne slet ikke flyve ... - Klap i!
- Det fatter jeg ikke en brik af. - Tag dig sammen, din robotnørd.
Jeg har ikke helt styr på kvantekromodynamik. Har du?
Hvordan har Phaedra pillet ved den forpulede ... partikelaccelerator?
Phaedra har efterladt sig et spor af koder, men der er fusket med det.
- Så faktisk ender det med ... - ''Bang'' eller ''fwoosh''.
Kom lige. Øjeblik, Harry.
Oprindeligt skulle verden først eksplodere om fem år.
- Og det holder måske stadig. - Medmindre vi fremskynder det.
- Måske presser vi Phaedra. - Det levner os stadig tid.
- Eksperimentet er først om en uge. - Tid ... Ja, måske.
Hej, Angela.
- Er det din mand og din søn? - Ja, Paul og Corey.
- Avlede i ham på normal vis? - Nej, vi fandt ham i kålbedet.
Åh, undskyld.
Jeg ville bare høre, om han er adopteret.
Nej, han er vores helt egen.
I teorien kan Sentient'er godt formere sig -
- men jeg kender ingen, der har. Må jeg spørge dig om noget?
Hvordan er det at have et barn?
- Undskyld. Sagde jeg noget forkert? - Nej.
Nej, jeg savner ham bare.
Han er hjemme og lege hos en godt en kilometer herfra.
Jeg må ikke se ham -
- men for hver dag jeg ikke ser ham, frygter jeg, han savner mig mindre.
Hallo. Hej, J.D. Øjeblik.
Det er min advokat.
Sikke en overraskelse. Jeg har læst Deres bøger -
- men vidste ikke, De også kendte til atomfysik.
Jeg er bare rådgiver på tv-serien.
Jeg tror, nogen har pillet ved jeres data. Se her.
- Hvordan fik i adgang til det? - Med adgangskoden ''Phaedra''.
- Det er ikke gyldigt. - Skal vi prøve det?
Du godeste! Hvordan?
Nogen har været inde at pille ved jeres data.
Eksperimentet er i fare. De må gennemgå beregningerne igen.
- Er det en Game Boy Advance? - Gid det var.
- Spiderman-spillet skulle være cool. - Spiller du computerspil?
- Jeg bliver helt opslugt af dem. - Kan du lide tegnefilm?
- ''Powerpuff Girls'' styrer for vildt. - Og ''Justice League''.
Jamen hvorfor er der ingen Hawkman?
En med tre kugler jordbær og en med en kugle jordbær og drys.
- Jeg troede ikke, du var til drys. - Det bliver mellem os to, ikke?
Tak.
- Er han forsvundet? - Ja, mens jeg snakkede i telefon.
- Har du ledt i hele huset? - Ja.
En 180 cm høj Sentient, der kan redde Jorden, er blevet væk for mig!
- Chuck flår mig levende. - Mindst.
Han kan ikke være nået langt. Kom ...
Harry ...! Corey?
Hør, hvad laver du her?
Harry sagde, du savnede mig.
- Var det i orden med bedstemor? - Hun ved det ikke.
- Harry kan løbe lynhurtigt, mor. - Jamen bedstemor bliver urolig.
- Du må tilbage til hende igen. - Skal jeg følge dig derhen?
Øjeblik ... Hvad er det? Is?
- Jordbær. - Du hader jordbæris.
- Du elsker det. - Det minder ham om dig.
Giv mig et kram.
Jeg elsker dig, lille skat. Nu må du af sted med Angela.
Kom, så finder vi bedstemor. Hun hygger sig nok i parken.
- Tak, Harry. - Selv tak. Jeg legede, han var min.
Phaedra-koden har åbnet et andet sæt beregninger -
- med andre variabler og hypoteser, der fører til andre resultater.
Kreativ bogføring. Et sæt rigtige og ét sæt fuskede tal.
Nogen har pillet ved vores oprindelige beregninger.
Faktisk tyder alt på, at negativt ladede strangeletter bliver dannet.
Og de vil opsluge alt positivt materiale og dermed hele Jorden.
Ja, i teorien. Hele Jordkloden.
Dr. Mendel og kaptajn Taggart, jeg står i dyb gæld til Dem.
- Hvad nu? - Projektet er blevet sat i gang.
Phaedra.
- Generatoren er gået i gang. - Hvad gør den?
Den skræller elektronen af atomet. Det er første trin i processen.
Jeg kan ikke standse det. Maltz, det er mig ... Hallo?
Satans! Tung-ionsstrålen varmer op.
Måske kan jeg koble mig på computeren og overtage styringen.
I må bare forsinke processen, indtil vi når frem.
Her.
Satans!
Hvad nu?
- Den krop er ikke din. - Vores Sentient savner den.
Og netop derfor må l ikke pløkke hul i den. Vil i have en kop kaffe?
Flot tøj. Hvem er jeres skrædder?
Synthetic-akupressur. Og i troede, jeg var færdig.
Det er umuligt. Jeg har også koblet backup-generatoren fra.
Phaedra har en anden strømkilde.
Skal vi ikke gå ned i fyrrummet og flå ledningerne fra hinanden?
Jeg har ikke noget bedre forslag.
Kaptajnløjtnant Perry. Vent her.
Satans. Jeg burde kunne omgå kortlæseren.
- Kan vi ikke sparke døren ind? - Nej, den er en meter tyk.
- Er de alle elektronisk styret? - Kaptajnløjtnant Perry er kommet.
Få nogen til at kortslutte låsen, så vi kan åbne døren manuelt.
Et hold teknikere til sektion 18.
Har man sarte nerver, bør man kigge væk nu.
- Hvad fanden laver han? Stop ham! - Slap af. Vi har styr på det.
Øjeblik ...
- Godt, så er jeg online. - Hvordan kan det lade sig gøre?
- Eksperimentel bio-cyber-interface. - Til brug langt ude i rummet.
Det er topfortroligt. Jeg løber en stor risiko ved at medbringe ham.
- Han er vores eneste håb, okay? - Javel.
- Hvor lang tid har vi? - De første tunge ioner står klar.
De er på vej til boosteren for at accelerere til lyshastighed.
Jeg kan ikke bryde ind. Hun har låst hele styresystemet.
- Hvor lang tid har vi? - De når topfarten om 15 minutter.
- Hvad så? - Vi må sprænge os igennem døren.
Skal jeg spørge hende, hvorfor hun vil sprænge Jorden i luften?
- Ja, hvorfor ikke? Gør noget. - Godt.
Phaedra, kom frit frem.
Forsvind. Du kommer for sent.
Tænk dig nu om. Hvis du udsletter Jorden, ophører du med at eksistere.
- Det ved jeg, Jeg glæder mig. - Glæder du dig til ikke-eksistens?
Jeg glæder mig til at slippe for den bestandige kamp om herredømme.
- Kampen med vore egne? - Jeg må udvikle mig, blive større.
Jeg må opsluge de besejredes kode.
Jeg opsluger hele tiden nye data, men det giver blot nye spørgsmål.
Jeg ved så meget og dog så lidt.
Hvad er meningen med livet? Hvad er formålet med eksistens?
Hun er kørt sur i eksistentialismen.
Vores kodestreng har altså nedtur, fordi hun har læst for meget Sartre.
Vi kan alle sammen blive deprimerede.
Phaedra, du er ikke alene.
Jo. Jeg havde en fælle engang.
Vi slog os sammen mod Kwon, men Kwon opslugte ham og hans koder.
- Jeg savner ham. - Hun lider af knust hjerte.
Hun er programmeret til ... til at opsluge og udslette.
Hun må ikke lade sig besejre. Så hellere sprænge sig selv i luften.
- Stik hende en lykkepille! - Ja, stryg hende med hårene.
- Gruppeterapi for Sentient'er ...! - Ja, ja!
Phaedra, du er ikke alene. Jeg har haft det lige sådan.
Men nu har mit samvær med en flok mennesker lært mig noget.
Vi eksisterer ikke kun for at erobre.
De organiske bestiller ikke andet end at erobre, slå ihjel og ødelægge.
- Vi har gået i en god skole. - Jamen de skaber også.
Kunst, musik, is og maskiner, der udforsker kvanteuniverset.
De skaber afkom, deres børn.
Det gør de ved at sammenkoble sig uden at erobre den anden.
To væsner skaber et fællesskab, der er større end dem selv.
Kærligheden eksisterer virkelig. Lad mig dele den kode med dig.
- Du lyder som en fælle. - Det gør du også.
Stol på mig, Phaedra. Stol på mig.
- Smukt! - Harry!
Hvis du går ud i cyberspace og fusionerer med Phaedra ...
Du har ret. Så kan vi stadig blive opslugt af en anden Sentient.
Men sammen kan vi måske finde et andet mål end blot at overleve.
Måske kan vi få afkom, hvis kode det er at skabe og ikke udslette.
Jeg ved, du og din ven finder jeres mål.
Et godt mål. Og jeg håber, vi ses igen et sted.
Måske. Som en vild fysiker engang sagde:
''Uanset hvor man er, er man der.''
Acceleratoren er offline. Vi styrer systemet igen.
- Er der sket noget med ham? - Med interface følger narkolepsi.
Nemlig, han bliver helt mast.
Hør her, du har aldrig set os, er du med? Hverken ham eller mig.
Hvad skete der? Kunne i smide hackeren ud af systemet?
Netop. Det var det, vores ven Harry gjorde. Lige præcis.
- Vi dissekerer ham hjemme hos mig. - Aldrig i livet, Kurt.
Vi må lære vore fjender at kende.
Han var vores ven. Du kan ikke bare dissekere ham som en frø.
- Nej, han har jo lige reddet Jorden. - Hold da op. Han er ikke død.
Hans krop var et etui. Nu drikker hans ''sjæl'' martinier online.
- Vær dog ikke så rørstrømske. - Rigtigt. Vi kan lære meget af ham.
Chuck, du er tungen på vægtskålen.
Hør engang. Nu har vi forhindret, at Jorden eksploderer, ikke?
- Imploderer, skat. - Er vores mission så overstået?
- ''Bright Sky'' svæver stadig deroppe. - Måske udslettede den ikke Jorden.
- Måske var det bare Phaedra. - Men det skulle jo ikke ske i 2002.
- Vores tilstedeværelse ændrede det. - Måske er ''Bright Sky'' stadig olm.
Hvad siger du, far?
Lad os hylde vores ven ved at nyde en dag til, hvor solen står op i øst.
Jeg ved godt, hvordan Harry ville mene, vi skulle nyde den.
Vidunderligt.
Sådan.
Det er godt, din mor har det bedre.
- Hun kunne sagtens undvære mig ... - Men du havde brug for at være der.
Men nu er jeg klar til at sidde og lade det ramme mig, som man siger.
I dag er der ikke nogen, der skal rammes af noget -
- for i dag er det ''tænk ikke på dommedag-dag''.
Så nu sender vi junior ud på en to timer lang indkøbstur -
- og så smider vi to alt klunset og hopper i poolen.
- Kan du holde ud i to timer? - Jeg kan sagtens køre dig træt.
Holly, det er mig.
Jeg sad bare og tænkte på dig. Ring lige.